På 1930-talet blev det modernt med ljusa tapeter som gav
ett enfärgat intryck. Modernismen ville ha en enhetlig och harmonisk
bakgrund, man ville bort från mönster och dekorer. Det var den tyska
Bauhausskolan som ledde den utvecklingen med mur- och vävimiterande
tapeter. Beige kulör och relieftryck utmärkte tapeterna i Sverige långt
in på 1950-talet. I folkmun kom de att kallas havregrynstapet,
gröttapet, efter färg och struktur. Reliefpräglingen kom med tiden att
bli allt starkare, mönstret i vitt var lika diffust som på
gröttapeterna. Det är dit, till det sistnämnda med vitt tryck, som jag hänför tapeten i finrummet.
Jag hittade en bit tapet i ett av kökets överskåp vid en tidigare städning och blev lycklig då jag trodde att det var en bit av finrumstapeten. Men så var det inte har jag insett nu men var denna tapet suttit vet jag inte. Kanske nere hos mormor och morfar men jag minns inte hur deras kammare var tapetserad underligt nog.
Beslutet har länge varit att återställa stämningen i finrummet som den var en gång i tiden. Finrummet ska "läsas ihop" med det välbevarade masoniteköket.
Finrummet som jag såg det en gång i tiden.
![](http://2.bp.blogspot.com/-fd0bXJ4-YTw/UzMENkSy2cI/AAAAAAAAJMY/9aL3ym__dWI/s1600/interior.jpg)
Leveransen kom i veckan som gick. Tretton gamla tapetrullar som ska kantskäras och klistras. Vilken fabrikör som tillverkat tapeten framgår inte.
Men på tapetbården står det tryckt NT och SVENSK VARA som ni ser uppe till vänster. Det betyder att det är Norrköpings tapetfabrik som tryckt bården. Det är 24 våder på en tapetbredd som man skär isär.
![](http://2.bp.blogspot.com/-G0QB8YgwwKY/U5tDqcpwrSI/AAAAAAAAJnQ/Oj5eNnyZPuc/s1600/tapet3.jpg)
.
.